Se on britti, nopeasti nyt!
Tulta!
Miten voit? Jalka paranee kyllä.
Sirpaleet saatiin pois. Säästin ne sinulle.
Olet maailman kaunein tyttö. -Tuskin.
Antaisitko suukon? -En. Tuon teetä.
Se helpottaisi kovasti oloa. -Niinkö?
Kitos.
En saa unta. Annatko suukon? -Olet niin nätti.
Peittelisitkö minut? -Tosi vitsikästä. Nukkukaa nyt.
Älä kysy...
lnhoan verenluovutusta. Kammoan neuloja.
Onko täällä ketään Pictonista? -En tiedä.
Olisi kiva nähdä joku kotipuolesta ennen lähtöä.
Onko ketään Pictonista? -Miten niin?
Poika on sieltä. Ontariojärveltä, niinhän?
Eikö heilasi ole sieltä? -Kysy, mikä komppania.
3. Kanadan kiväärikomppania.
Tunteeko hän kapteeni McGanin? -Kaatui eilen, ammuttiin tohjoksi.
Mitä hän sanoi? -Ettei tunne häntä.
Matalaksi, Hana!
Hän on kuollut!
ItaIia - Iokakuu 1944
Nimi, arvo, tunnusnumero? -Valitan, en tiedä.
Olin kai lentäjä. Minut löydettiin koneen hylystä sodan alussa.
Missä synnyitte? -Onko tämä kuulustelu?
Kokeilkaa ansaa, huijatkaa minut puhumaan saksaa, jota muuten osaan.
Oletteko saksalainen? -En.
Miten voitte tietää, jos ette muista mitään?
Saisinko vettä?
Kitos.
Muistan paljonkin. Vaikkapa hänen puutarhansa.
Sen ja Ranskan välissä oli vain meri. -Teidän puutarhanneko?
Tai vaimoni. -Olitte siis naimisissa?
Luulen niin. Tosin se pätenee moniin saksalaisiin.
Minulla on vain hippu keuhkoa jäljellä.
Muut elimet vetävät viimeisiään.
On kai sama, vaikka olisin Tutankhamen.
Olen korpuksi palanut. Valitan, en voi auttaa teitä.
Pärjäättekö? Olen pahoillani, että teitä joudutaan liikuttelemaan.
Hana!
Lähikylästä saa kuulemma pitsiä. Olisiko sinulla rahaa?
Ties vaikka saisin silkkiäkin. Kyllä sinulla rahaa on.
Vannon, etten lainaa enää tämän jälkeen.
Hän ei henno kieltäytyä, hän pitää minusta.
Maksan taatusti takaisin. -En ompele sinulle enää mitään.
Olet ihana!
Tuokaa vettä!
Jan... Ei!
Minne sinä nyt?
Älä tule!
Pysähdy! -Älä liiku!
Älä hievahdakaan! Kävelet miinakentällä.
Hyvä. Noin on hyvä.
Pysy siinä, ei mitään hätää.
Mitä helvettiä sinä luulit tekeväsi?
Tuo on Janin.
Onko kipuja? Tuonko jotain?
Kestätkö?
Häntä siirrellään yhtenään. Miksi? Hänhän tekee kuolemaa.
Ei kai häntä jättääkään voi? -En minä häntä jätä.
Tämä helpottaa oloa.
Minussa on varmaan kirous.
Kaikki, jotka rakastavat minua...
Kaikki läheiseni...
Minussa täytyy olla kirous.
Kumpi?
Tulen perästä, kun hän on kuollut.
Täällä on vaarallista, seutu vilisee rosvoja ja saksalaisia.
En salli sitä. -Sota on ohi. Ei se olisi karkuruutta.
Ei se kokonaan ohi ole.
Olemme kaikki lievässä shokissa. -Tarvitsen morfiinia ja aseen.
En anna itselleni ikinä anteeksi, jos sinulle tapahtuu jotain.
Määränpäämme on Livorno.
Odotamme sinua.
Kitos. -Ei kestä.
Pärjään kyllä. Tulen perästä.
Mitä se pauke oli?
Tappelitko rottia vai koko Saksaa vastaan?
Korjasin portaita.
Löysin kirjaston ja kirjat olivat hyvin käyttökelpoisia.
Voisit lukea minulle joitakin, ennen kuin käytät ne kaikki.
Ne ovat kai italialaisia, mutta katsotaan. Entä oma kirjasi?
Niin, Herodotos.
Voit lukea sitä.
Löysin luumuja, hedelmä- tarhassa on luumupuita.
Meillä on hedelmätarha. -Herodotos...
Hän on historian isä. Tiesitkö sen? -Minä en tiedä mitään.
Luumuinen luumu.
Vuori kuin naisen selän kaari. Hyvä.
Hei, Geoffrey. -Madox!
Tervetuloa retkikuntaan. -Hauska tavata vihdoinkin.
Tämä on Dante D'Agostino. Diggy Bermann, arkeologimme.
Ja Sharif Al Fouad, egyptologi. -Vaimoni, Katharine.
Tervetuloa Hiekkakerhoomme.
Kansainväliselle Hiekkakerholle! -Haen mukeja.
Hieno kone. -Häälahja Katharinen vanhemmilta.
Sanomme sitä Roope Karhuksi.
Geoffrey Clifton. -Almásy.
Voimme hinata vanhan koneeni romuttamoon.
Rouva Clifton, tässä on kreivi Almásy.
Sain tutkielmanne Geoffreyltä. Luin sitä matkalla. Hienoa työtä.
Hauska tavata mies, joka käyttää niin niukasti adjektiiveja.
Asia ei muutu, antoi sille mitä määreitä hyvänsä.
lso auto, hidas auto, kuljettajan ajama auto... -Hajonnut auto?
Se on silti auto. -Joskin aika hyödytön.
Entä rakkaus? Romanttinen, platoninen, veljellinen...
Varsin eri asioita. -Suosikkini on fanaattinen rakkaus vaimoon.
Tunnustan tappioni.
Turisteja! -Mutta Maantieteellinen Seura suositteli heitä.
Nainen on lukenut aiheesta kaiken ja mies on hyvä lentäjä.
Emme tarvitse lentäjää. -Tehköön karttoja reitistä.
Ei tutkimuksia ilmasta käsin tehdä. Elämä ei ole niin helppoa.
Kontakti.
Yritän siirtää sängyn niin, että näette ulos.
Luostarista avautuu kaunis maisema.
Näen sen jo. -Miten ihmeessä?
En kaipaa ikkunaa, en siedä valoa. Ja näen muutenkin erämaahan asti.
Käännän teidät. -Tutkimusretki ennen sotaa, laadimme karttoja...
Onko silmissäni hiekkaa? Pesetkö hiekan korvistani?
Ei ole hiekkaa. Morfiini vain tekee temppujaan.
Näen vaimoni siinä maisemassa.
Alkaako muistinne palata?
Saisinko savukkeen? -Älkää hulluja puhuko.
Miksi yrität niin sinnikkäästi pitää minut hengissä?
Olen sairaanhoitaja.
Geoffrey!
Vanha kunnon tomaatti, täytetty uunipotaatti-
vaan ei, banaaneja ei lainkaan, niitä tänään meiltä ei saa.
Katharine!
Kuningas halusi todistaa vuorenvarmaksi sen -
että hänen vaimonsa on naisista kaunein.
"Piilotan sinut huoneeseen, jossa nukumme", sanoi Kandol...
Kandaules.
Kandaules kertoo Gygesille, että kuningatar toimii joka ilta samoin.
Hän riisuu vaatteensa ja laskee ne tuolille oven vieressä.
"Voit katsella häntä vapaasti piilostasi."
Illalla kaikki sujuu, kuten kuningas oli sanonut.
Kuningatar menee tuolin luo ja riisuu vaatteensa yksitellen.
Lopulta hän on alasti Gygesin siImien edessä.
Ja toden totta, hän on ihanampi kuin kuvitella saattaa.
Samassa kuningatar huomaa Gygesin varjojen lomassa.
Hän ei sano mltään, mutta häntä puistattaa.
AamuIIa hän haetuttaa Gygesin tekemään tiliä.
Kuultuaan hänen tarinansa kuningatar sanoo... -Pää poikki!
Hän sanoo: "Näit jotain kiellettyä, joten sinun on joko kuoltava -
tai surmattava mieheni, joka häpäisi minut-
ja otettava hänen paikkansa kuninkaana".
Niin Gyges surmaa kuninkaan, nai kuningattaren -
ja hallitsee Lyydiaa 28 vuotta.
Loppu.
Pyöritänkö pulloa?
Ota opiksesi, Geoffrey.
D'Agostino!
Nukutteko? -Nukun.
En. Olen vaipumassa uneen.
Buon giorno!
Hana? -Mitä asiaa?
Ystäväsi Mary pyysi, että käyn katsomassa vointiasi.
Olin naapurisi Montrealissa. Asuin parin korttelin päässä.
Cabot, Laurieristä pohjoiseen.
Bonjour.
Ole hyvä. En voi tosin ottaa kiitosta, Mary lähetti tämän.
Olen David Caravaggio, mutta kukaan ei sano Davidiksi.
Kaikkien mielestä Caravaggio on paljon hauskempi nimi.
Hitto! Mokomat kädet.
Anna, kun minä.
Ne ovat tuoreita.
En ole syönyt munia sitten...
Oletko huomannut, että ltaliassa on kanoja muttei munia?
Afrikassa taas on munia, muttei kanoja. Kuka ne käy erottamassa?
Olitko Afrikassa? -Olin.
Potilaanikin oli.
Jäisin vähäksi aikaa. Minulla on töitä täällä.
Puhun kieltä. Riisun partisaaneja aseista.
Suostuttelemme heidät luovuttamaan aseensa.
Olin varas, joten armeija arveli minun pystyvän siihen.
Osaat siis ampua?
Vaivaavatko kädet?
Katson niitä, ennen kuin lähdet.
Täällä on tilaa, en olisi häiriöksi.
Nukun tallissa. Sama minulle, kun en kuitenkaan nuku.
Väitti Mary mitä väitti, en kaipaa seuraa enkä huolenpitoa.
Alakerrassa on mies, hän toi munia ja jää ehkä tänne.
Miksi? Muniiko hän? -Hän on Kanadasta.
Miksi yhteinen kotipaikka on niin iso ilon aihe?
Kutsuitko Montrealissakin kaikki ohikulkijat asumaan luoksesi?
Ei hän häiritse teitä. -Ei, hän häiritsee jo nyt.
Sota-aikana kotipaikka on tärkeä. -Miksi? Tympeä ajatus.
Tästä tulee hyvä.
Varovasti.
Voinko auttaa? -Tämä on jo valmis.
Olet siis kanadalainen tasku- varas? -Murtovaras oikeastaan.
Ja olit Afrikassa. Missäpäin?
Kaikkialla. -Kaikkialla?
Minä yritin tutkia pienen alueen ja epäonnistuin. Aiotko poistua?
Voisimme vertailla sotavammojamme.
Sitten ainakin poistun.
Onko hänellä sotavammoja? -Kaikki hänen rakkaansa tuntuvat kuolevan.
Aiotko olla poikkeus? -Minäkö?
Olet pahasti hakoteillä.
Caravaggio?
Hana uskoo sinun keksineen nimesi. -Sinä taas olet unohtanut omasi.
Sanoin, ettei niin älytöntä nimeä keksi kukaan.
Ja minä sanon, että ihminen voi unohtaa mitä vain -
muttei omaa nimeään.
Kreivi Almásy. Tuntuuko tutulta?
Tai Katharine Clifton?
Paljonko maksoitte?
Ulkomaalaiset naiset eivät käy tällä torilla. Paljonko?
Kahdeksisen puntaa. -Mikä kauppa?
Teitä huijattiin, palautamme sen. -En halua.
Tuo ei ole kahdeksan punnan arvoinen. -Minulle on.
Tingittekö? He loukkaantuvat ellei tingi.
Tuskin. Te itse taidatte olla loukkaantunut minulle.
Korjaan mielelläni hintavirheen.
Anteeksi, jos olen äkkinäinen. Käytöstapani ovat ruostuneet.
Mitä pidätte Kairosta? Joko näitte pyramidit? -Anteeksi...
Tai sfinksin?
Leveys: 25'33", pituus: 25'16"...
Mennään jeepeillä ja jätetään lentokoneet autiomaahan.
Olen eri mieltä. -Unkarilaiset ovat aina eri mieltä.
Mitä vaimollesi kuuluu? -Hyvää. Hän rakastaa hotellin vesijohtoja.
Joko hän ui altaassa tuntitolkulla tai on kylvyssä.
ltse asiassa hän on aulassa. Baariin pääsevät vain miehet.
Rouva Clifton. Suokaa anteeksi, emme ole tottuneet naisseuraan.
Ei mitään, nautin kirjastani.
Pojilla on surua. -Tutkimusretken rahoitus tuottaa vaikeuksia.
Mitä aiotte tehdä? -Tinkiä retkestä tai odottaa vuoden -
ja käydä näyttäytymässä kotiväelle.
Oletko sinä naimisissa? -Me kaikki olemme, paitsi Almásy.
Hienoa. Meillä oli näet hieman vaivautunut olo.
Poissaolevien vaimojen malja!
Ja läsnäolevien. -Ja tulevien.
Kitos.
Anteeksi. Saanko luvan?
Miksi seurasitte minua eilen? -Anteeksi kuinka?
Seurasitte minua hotelliini. -Olin huolissani.
Se seutu ei ole eurooppalaisia naisia varten.
Se oli velvollisuuteni. Olette retkikunnan jäsenen vaimo.
Miksette sitten saattanut minua?
Seuraaminen on miltei saalistusta. Eikö teistäkin?
Siirtyisitkö hieman?
Anteeksi, mutta...
Olen pahoillani. -Aina kun liikahdat...
Paino tuntuu sietämättömältä.
Onko nyt parempi? Näin kamalaa unta.
Hana...
Onko jokin hullusti? -Anna minun olla.
Olet rakastunut siihen potilasparkaasi.
Pidät häntä pyhimyksenä. Ei hän ole.
En minä ole rakastunut häneen -
vaan haamuihin kuten hänkin.
Jospa sanon, että hän teki tämän minulle?
Miten hän olisi voinut? Milloin?
Olen hänen haamunsa eikä hän edes tiedä sitä.
En ymmärrä. -Kysy pyhimykseltäsi, kuka hän on.
Kysy, kenet hän on tappanut.
Älä hiiviskele ympäri taloa. -Tuskin hän mitään on unohtanut.
Hän vain haIuaa unohtaa.
Kartoitukselle!
Ja kiitokset Geoffreylle ja Katharinelle varojen hankinnasta -
jota ilman junnaisimme yhä paikoillamme.
Kristykselle!
Geoffrey palaa Kairoon. -Vasta- palvelus armeijalle. Otan kuvia.
Millaisia kuvia?
Muotokuvia prikaatin kenraalista, vaimosta, koirasta...
Kenraali pyramideilla, kenraali elossa... Ja itse riudun surusta.
Saan lopultakin tutustua Kairon yöelämään.
Laadin oppaan huumeluolista ja haarimeista. -Haaremeista.
Hei sitten, rakas.
Nähdään viikon päästä.
Clifton, turvallista matkaa. -Samoin. Lykkyä tykö.
Hyvä kun saatiin rahat.
Clifton.
Asia ei kuulu minulle -
mutta onko sinun sopivaa jättää vaimosi tänne?
Autiomaa on rankka paikka naiselle. Hän ei ehkä kestä.
Hän rakastaa autiomaata, hän sanoi niin eilen. -Silti...
Olemme tunteneet lapsesta asti. Olimme kuin veli ja sisko.
Kai minä tiedän, mitä hän kestää. Ja kyllä hän tietää itsekin.
Hyvä on. -Miksi nainen on teikäläisille uhka?
Olen alkanut nauttia tuosta kynnen napseesta ruiskua vasten.
Lopeta! Ole niin kiltti.
Siihen oveen ei ole avainta.
Täällä oli saksalaisia. He miinoittivat koko seudun.
He suosivat etenkin pianoja. -Ymmärrän.
Sitten olisi kai turvallisinta soittaa Bachia.
Hän oli saksalainen.
Naurattaako jokin? -Ei. Anteeksi.
Olemme tavanneet jo aiemmin. -Tuskin.
Katso.
Hipaisu, eikä enää Bachia.
Luutnantti, oletteko kunnossa? -Ei hätää, kersantti.
Hän haluaa häätää meidät. Talo voi olla täynnä miinoja.
Hän pitää minua hulluna, koska nauroin häntä.
Hän on intialainen.
Hän pitää turbaania. -Sitten hän on sikhi.
Menen kaiketi naimisiin hänen kanssaan. -Nopeaa toimintaa.
Äiti sanoi, että saisin aviomiehen soitollani.
Meidän oli mukavampi kahden.
Jääkö hänkin? -Hän ja kersantti Hardy.
Aletaan ottaa vuokraa. Eikö kukaan käy töissä?
He raivaavat miinoja, se on iso urakka.
Sitten emme kai voi ottaa vuokraa. -Emme niin.
Miten kaltaisesi mies tulee lähteneeksi autiomaahan?
Puuhailit linnassasi, tai missä nyt asuitkin -
ja yhtenä päivänä vain tuumasit: "Nyt pitää lähteä autiomaahan"?
Muuan opas vei minut kerran Fayaan.
Hän ei puhunut yhdeksään tuntiin.
Sitten hän osoitti horisonttia ja sanoi: "Faya".
Se oli hyvä päivä.
Sinä laulat.
Mitä? -Sinä laulat koko ajan.
Enkä laula. -Kysy vaikka Al Aufilta.
Al Auf!
VaImiina oIe puoIi kahdeksalta.
ÄIä myöhästy tanssiIattialta, sieIIä mä oon kun soitto aIkaa.
Tanssin niin että kengät Ientää, bIuesin tahdissa pysyn sentään...
Anna kätesi.
Madox!
TuIe pian. Löysinjotain. -Mitä?
Pian nyt.
Hyvä luoja!
Hehän uivat!
He uivat!
Miten voi selittää ihmiselle, joka ei ole käynyt täällä -
tunteita, jotka ovat täällä täysin normaaleja?
En tiedä, ystävä hyvä.
En tiedä.
Bermann! Mitä sinä teet?
Varo!
Auttakaa heidät ulos.
Oletko kunnossa? -Ei hätää.
Ranteeni!
Palaan pian, viimeistään ylihuomenna.
Tuo varajäähdytin. Asennetaan se matkan varrella.
Ja parempi talja. Varustauduimme kehnosti.
Bermann?
Turvallista matkaa.
Mitä nyt?
Painoa vähemmäksi. -Minä jään tänne.
Et varmasti. -Tämä on minun syyäni. Minä jään.
Kaikki eivät mahdu. Olen heikoin kaivaja ja vähiten loukkaantunut.
Jos jään, miehelläni on hyvä syy jättää puuhansa ja tulla apuun.
Lähdetään sitten.
Voisit ehkä liimata nämä kirjaasi.
Otimme kyllä kuvia.
Ei näitä tarvita.
Haluan antaa ne. -Ei tarvitse. Tämä on vain leikekirja.
Nämä ovat liian hyviä siihen. Jäisin kiitollisuudenvelkaan.
Ja sehän olisi kohtuutonta. Eikö olisikin?
Jäädä kiitollisuudenvelkaan.
Tietysti olisi.
Tulisit jo suojaan. -Minun on hyvä tässä.
Katso tuonne. -Mitä pitäisi katsoa?
Näetkö muutoksen tähdissä?
Ne olivat sikin sokin, joten järjestelin niitä.
Katso tuonne.
Hetken päästä tähtiä ei ole. llma on kohta hiekkaa täynnä.
Ei hyvältä näytä. -Ei.
Selviämmekö me tästä? -Kyllä.
Ehdottomasti. -"Kyllä" antaa uskoa, "ehdottomasti" ei.
Minäpä kerron sinulle tuulista.
Marokosta puhaltava pyörre- tuuli on aedjei-
jota vastaan fellahit puolustautuivat puukoin.
Sitten on Tunisian ghibIi.
GhibIi vyöryy vyörymistään -
ja aiheuttaa omituista hermorasitusta.
Sitten on harmattan, punainen tuuli -
jota merimiehet sanoivat pimeyden mereksi.
Punaisia hietapilviä on lentänyt Englannin etelärannikolle asti.
Sade on ollut niin punaista, että sitä on luultu vereksi.
Tarua! Meillä on talo siellä eikä sinne ole verta satanut.
Kaikki on totta. Herodotos, ystäväsi... -Minun ystäväni.
Hän kirjoittaa siitä ja tuulesta nimeltä simoom -
jota muuan kansa piti niin pahana, että lähti sotaan sitä vastaan.
Täydessä sotisovassa -
miekat kohotettuina.
Pääsen vain sinun puoleltasi. Pian nyt!
Anteeksi.
Oli typerää nukahtaa. Anteeksiantamatonta!
Hitto! Valoraketti...
Täällä!
Pysähtykää!
Madox!
Jäljet ovat poissa. -Madox osaa arvioida ja palaa pian.
Voisitko sinä liimata maalauksesi kirjaani?
Haluaisin ne. Se olisi minulle kunnia.
Toiset!
Luoja! -Nopeasti!
Hirveää. Heidät on saatava ulos.
Hae toinen lapio.
Olen kamala pelkuri, mutta paljonko meillä on vettä?
Pullossa on vähän ja jäähdyttimen vesi on juomakelpoista.
Eikä se ole pelkuruutta vaan käytännöllisyyttä.
Pian nyt.
Sitten on kasvi, jota en tosin ole nähnyt -
mutta jos siitä leikkaa sydämen, se täyttyy makoisalla nesteellä.
Etsi se kasvi ja leikkaa siltä sydän.
Tässä.
lkkuna. Raivaa sinä ikkuna ja varo käsiäsi.
Apu on tulossa. Pääsette kohta pois.
Yrittäkää kestää.
Minä pitelen. Auta heidät ulos.
Katharine!
Vettä.
Geoffrey ei ole Kairossa.
Hän ei ole oikeasti hulivili.
Lentokone ei ole häälahja, se on brittihallituksen omaisuutta.
He haluavat ilmakuvakarttoja koko Pohjois-Afrikasta.
Hän lienee Etiopiassa, joten turha toivoa hänen tulevan apuun.
Onko avioliittokin valhetta?
Ei, se ei ole valhetta.
Luojan kiitos.
Se on Madox.
"K" siinä kirjassasi... Se olen kai minä.
Luku 1. PoIiisi- järjestystä uhmaten -
hän istui hajareisin Zam-Zammah-kanuunaIIa...
En voi lukea tätä, sanat takertuvat kurkkuun.
Luet liian nopeasti. Kplingiä tulee lukea hitaasti.
Ajattele hänen kirjoitusvauhtiaan.
Miten se meni... Poliisi- järjestystä uhmaten, tauko -
hän istui hajareisin Zam-Zammah- kanuunalla... Joka mitä?
Joka Iepäsi tiiIiaIustaIIaan vastapäätä vanhaa Ajaib-Gheriä...
lhmeiden taloa, tauko, kuten alku- asukkaat nimittivät Lahoren museota.
Kanuuna on yhä museon edustalla. Se valettiin metalliastioista -
jotka kerättiin verona asukkailta ja sulatettiin.
Myöhemmin sillä ammuttiin kansaani -
tauko, alkuasukkaita, piste.
Mitä sinä paheksut? Krjoittajaa vai sisältöä?
Minä paheksun sitä, setähyvä -
että juot maitotiivisteeni.
Ja kirjasi sanomaa, että lntian on paras pysyä brittien hallussa.
Poika ja minä löysimme yhteisen ilon. -Kistelyn kirjoista?
Maitotiivisteen. Hieno keksintö. -Haen lisää.
Minäkään en pitänyt siitä kirjasta.
Siinä oli liikaa miehiä kuten tässä talossakin.
Taidat pitää hänestä. Puhut eri äänellä.
Tuskin. Eikä hän edes välitä minusta.
Sitä en usko.
Hana sanoi juuri, ettet välitä... hänen ruuistaan.
En välitä kenenkään ruuista, en yksin Hanan.
Oletteko kokeilleet maitotiivistevoileipiä?
Todella hyvää suolan kanssa.
Tervetuloa takaisin, madame.
Etkö tule sisään?
En. Minun on mentävä kotiin.
Tulisit nyt. -Rouva Clifton...
Älä.
Krjani taitaa olla teillä.
Kitos.
Tukassasi on vieläkin hiekkaa.
Se Ieikkiä ei oisikaan, jos minua voislt uskoa...
lhailtavaa, osaat ommella.
Ompelet tosin kehnosti. -Sinä et osaa ommella ensinkään.
Naisen ei pidä opetella ompelemaan eikä ainakaan myöntää osaavansa.
Silmät kiinni.
Näin tämä on vielä hankalampaa.
Milloin olit onnellisin?
Nyt.
Milloin olit vähiten onnellinen?
Nyt.
Mikä on sinulle rakkainta? Kerro kaikki.
Vesi.
Siinä olevat kalat.
Ja siilit.
Mikä muu? -Marmite-levite. En voi elää ilman sitä.
Ja kylvyt, mutta ei muiden kanssa.
Saaret.
Sinun käsialasi.
Voisin jatkaa koko päivän. -Jatka koko päivä.
Mieheni.
Mikä on sinusta pahinta?
Valehtelu. Entä sinusta?
Omistaminen, omistettuna oleminen.
Kun lähdet luotani, unohda minut.
Kuka tämä on? -Etkö tunnista minua?
Sinäkö? Noin pulska.
Se on joulukaramellista. Paukkukarkista.
Ei kai tämä ole sinun käsialaasi? -On se.
22.12. Pettäminen sota-aikana on lapsenomaista -
verrattuna pettämiseen rauhan aikana.
Vastarakastuneet ovat hermostuneita ja helliä -
ja silti murskaavat kaiken -
sillä sydämen elementti on tuli.
Sillä sydämen elementti on tuli...
Kauniisti sanottu. Uskon siihen.
"K"? Kuka "K" on?
"K" niin kuin Katharine.
Hyvää joulua!
Sano, ettet voi hyvin.
Sano, että sinua heikottaa tässä helteessä.
En pysty tekemään töitä, en pysty nukkumaan.
Katharine!
Tullaan.
En saa nukuttua. Herään omaan huutooni.
Geoffrey uskoo, että sain trauman autiomaassa.
Tunnen yhä makusi.
Kävisitkö täyttämässä tämän?
En pysty kirjoittamaan sinun makusi suussani.
Pyörry. Tulen perässä.
22.12.1938 Pettäminen sota-aikana...
Hauskaa joulua!
Varjelkoon! Tuokaa tuoli.
Tämä helle. -Ei mitään hätää.
Oletko raskaana? -En usko.
Miten romanttista! Minä pyörryin yhtenään, kun odotin.
Ronnie risti minut lady Tuupertälliksi.
Jospa menisin hetkeksi sisälle lepäämään.
Tulen mukaan. -Ei, pärjään kyllä yksin.
Hauskaa joulua!
Oletko nähnyt Katharinea? -Mitä?
Clifton tässä vain. -Ei, en ole. Valitan.
Kuulin juuri.
Reppana. Oletko kunnossa? -Olen, kuumissani vain.
Lady H. epäilee, että olet raskaana. -En ole.
Kuumissani vain. Etkö sinä ole? -Sulan kohta.
Lähdetään kotiin.
Voimmeko tosiaan lähteä kotiin? En saa henkeä.
Kaipaan vihreyttä ja sadetta.
Nyt on joulu ja silti...
Lähtisin kotiin vaikka huomenna, jos pyyäisit.
Tiedät, ettemme voi lähteä. Saattaa tulla sota.
Sinä se rakastat valepukuja.
Minä se rakastan sinua.
Miltä sinä tuoksut?
Marsipaanilta?
Hiuksissasi taitaa olla marsipaania.
Ei ihme, jos on koti-ikävä.
Oletko se sinä? -Mitä?
Jospa sanon "Moose"? -Mikä hiton "Moose"?
Olen muuttunut. Mikset sinäkin olisi?
Kuulin hengityksesi. Luulin sitä sateeksi.
Kaipaan kuollakseni sadetta. No, kuolen minä muutenkin.
Mutta janoan sadetta kasvoillani.
Mitkä häät ovat vuoden jälkeen?
Paperihäät? En minä tiedä.
Paperi?
Minä tässä, rakas. Tuli esteitä.
Älä mökötä. Tulen huomisiltana. - Mökötän ja odotan liikkumatta.
Lupaatko? Rakastan sinua.
Onko sinulla menoa? -Ei.
Yllätän hänet. On hääpäivämme, hän ei tietenkään muista.
Mikä symboli vuoden liitolla on? Pumpuli vai paperi?
Vuoden? Luulin teitä ikivanhaksi pariksi.
Olemme ikivanhat ystävykset. Hän tapasi itkeä olkaani vasten -
joten suostuttelin hänet jäämään siihen. Neronleimaus.
Moose, oletko siellä?
Ensimmäinen hääpäivä, onko se pumpuli? -Mikä pumpuli?
Mitkä häät ovat vuoden jälkeen? -Paperihäät.
Seis.
Pysäyttäkää.
Tännekö? -Niin, pysäyttäkää.
Mikä se on?
Kansanlaulu.
Arabialainen? -Unkarilainen.
Daijkani lauloi sitä minulle lapsena Budapestissä.
Kaunis laulu.
Mistä se kertoo?
"Szerelem" tarkoittaa rakkautta.
Laulu kertoo unkarilaisesta kreivistä.
Hän on vaeltaja ja hölmö.
Hän etsii vuosikaudet jotain, Luoja ties mitä.
Ja yhtenä päivänä hän joutuu -
salaperäisen englantilais- naisen lumoihin.
Verenimijän, joka hakkaa häntä.
Ja kreivistä tulee hänen orjansa joka ompelee hänen vaatteensa.
Lopeta! Sinä hakkaat minua aina.
Lurjus! Minä uskoin jo.
Sietäisitkin olla orjani.
Julistan tämän lapaluun vallatuksi.
Ei, käännypä.
Haluan tämän kohdan.
Hurmaava kohta. Miksi sitä sanotaan?
Tämä on minun. Pyydän kuningasta nimeämään sen Almásy-Bosporiksi.
Eikö meidän pitänyt vastustaa omistamista?
Voin jäädä yöksi.
Madox taitaa tietää. Hän puhuu yhtenään Anna Kareninasta.
Se on hänen käsityksensä miesten kesken juttelusta.
Se on minun käsitykseni siitä.
Tolkutan itselleni, että tämä on eri maailma.
Eri elämä ja täällä minä olen eri vaimo.
Niin, sinä olet eri vaimo.
Miten herttaisia! Ovatko ne sormustimia?
Varsin vanhoja vielä. Siinä on sahramia.
Ettet vain luulisi, että kannustan sinua ompelemaan.
En välitä tinkiä.
Seurasitko minua sinä päivänä? -Tietysti.
Käykö meidän hyvin? -Kyllä.
Ehdottomasti. -Voi varjele!
Luulin jo, ettet heräisi ollenkaan. -Mitä?
Mistä löysit tuon? -Vapautin sen.
Siis ryöstit. -Musiikkia ei kuulu omistaa.
Mutta kuka sävelsi sen? -lrving Berlin, "Top Hat".
Onko laulua, jota et tunne? -Ei. Hän laulaa lakkaamatta.
Huomenta. Tiesitkö, että laulat koko ajan?
Niin on väitetty ennenkin. -Kp on samanlainen.
"Wang Wang Blues." -Olet uskomaton.
Huomenta.
Sinä pelastit henkeni. En ole unohtanut.
Olit minusta niin tavattoman pitkä ja iso.
Jättiläinen. Tunsin itseni lapseksi, joka kaatuilee yhtenään.
Taaperoksi.
Minullakin oli pitkä tukka.
Olin jo unohtanut miten hankala sitä oli pestä.
Kokeile tätä. Löysin ison purnukallisen. Oliiviöljyä.
Kitos.
Pannaanko tätä tukkaan?
Pannaan.
Eräs kenraali piti sidettä täysin terveen silmän päällä.
Miehet taistelivat hanakammin.
Välillä tunnen, että voisin lähteä tästä tanssimaan.
Mitä noiden kintaiden alla on?
Mitä sinulla on kintaiden alla?
Tobruk - kesäkuu 1942
Hän odottaa sinua.
Tavataanko illalla?
Sinun on jäätävä Tobrukiin. Heikolta näyttää.
Saksalaiset saivat karttamme ja soluttavat nyt vakoojia Kairoon.
He tuovat Rommelin Kairoon meidän kartoillamme!
Koko autiomaa on kuin bussilinja ja me annoimme sen heille.
Maantieteellisen Seuran leväperäisyyttä.
Peter Madox sekosi. Tunsitko hänet? Loistava tutkija.
Hän luhistui, kun sai kuulla -
että paras ystävä, Almásy oli pettänyt hänet.
Ylös siitä! -Ei minulla ole poikaystävää.
En tunne ketään.
Seis!
David Caravaggio? -Ei.
Tämä otettiin Brittien Päämajassa Kairossa heinäkuussa 1941 .
Samoin tämä. Elokuu 1941 .
Ja tämä. Helmikuu 1942.
Voi olla. Olin kauppamies, kävin usein Kairossa.
Kanadalainen liittoutuneiden vakooja, koodinimeltä Moose.
Hakisitteko lääkärin? Olen sairas.
Virtsaan verta.
Lääkäri? -Olen pyyänyt jo viikkoja, ehkä kuukausia.
Ei ole lääkäriä.
Mutta hoitaja on. -Hienoa. Hyvä niinkin.
Antakaa nimi, koodi, jotain, että päästään täältä.
En jaksa ajatella tässä kuumuudessa.
Makasin tytön kanssa. Minulla on vaimo Tripolissa.
Tyttö osoittaa jotakuta, ja te vainuatte heti ongelmia.
Minäpä kerron, mitä tehdään. Tämä on muuten hoitajanne.
Hän on muslimi ja ymmärtää asian.
Miten aviorikoksesta rangaistaan?
Ukkomies ja nai toista naista. Joten... Leikataan kädet poikki?
Vai oliko se varkaudesta? Tietääkö joku?
Te kai tiedätte, kun kasvoitte Libyassa.
Vai Torontossa?
10 sormea. Annatte nimen kustakin. Sama minkä nimen.
Minä saan jotain, te saatte pitää jotain. Kohtuullista.
Älkää silpoko!
Ovatko peukalot sormia?
Toivotonta väkeä.
Vihaan tätä huonetta, tätä kuumuutta, tätä puhelinta.
Mikä Geneven sopimus?
Ette voi tehdä sitä!
Saatte ne nimet.
Mitä nimiä te halusitte?
Antakaa minun miettiä. Tiedän kyllä.
lhan varmasti.
Minkä nimen halusitte? Mieleen ei tule yhtäkään.
Ei! Hyvä Luoja, älkää!
Älkää! Ei käsiä!
Löysin lopulta sen miehen, joka leikkasi peukaloni. Tapoin hänet.
Löysin senkin, joka otti kuvia minusta. Hän on kuollut.
Yksi mies neuvoi Saksan vakoojille tien Kairoon. Olen etsinyt häntä.
Ei sitä kautta pääse.
Kairo - maaIiskuu, 1939
Bellin karttojen mukaan Kairoon pääsee Wadin halki.
Se on mahdollista. -Torstaina siis Bell on idiootti -
mutta perjantaina hän onkin erehtymätön.
Missä kartat ovat? -Huoneessani.
Ne kuuluvat hallitukselle. Niitä ei jätetä kaikkien nähtäväksi!
Mikä sinua vaivaa? -Älä viitsi. Olemme sodan partaalla.
Tämä tuli aamulla.
Brittihallitus lakkauttaa -
kaikki kansainväliset retkikunnat toukokuuhun 1939 mennessä.
Mitä he kartoilla tekisivät?
Mitä autiomaasta löytyy?. Nuolenpäitä, keihäitä...
Sodassa autiomaan valtaaja saa haltuunsa koko Pohjois-Afrikan.
Madox...
Se kohta naisen kaulassa -
se kuoppa tässä...
Onko sille nimeä?
Yritä nyt Herran tähden ryhdistäytyä.
Rauha - vai sota?
Isänmaallisuus tuntuu kaikkialla joskaan ei hurjana huumana.
Avainasemassa on yksi mies, ja häntä piirittävät sankatjoukot -
ovat todiste siitä, että britit ovat nyt yhtenäisempiä kuin koskaan.
Sun Down Bayssä riittää puuhaa ja vesileikkejä joka lapselle.
Anteeksi.
En pysty tähän.
En pysty tähän enää.
Minun on mentävä.
Hyvästellään tässä. -Olen eri mieltä, tiedä se.
Hän saa kuitenkin tietää, joku voi nähdä meidät...
Älä mieti sitä enää.
Katharine.
Tiedä se, etten kaipaa sinua vielä.
Vielä sinä kaipaat.
Taidan olla myöhässä.
Hyvä, kaikki ovat paikalla. Kansainväliselle Hiekkakerholle!
Herätköön se henkiin taas pian.
Kansainvälinen Hiekkakerho!
Epäkelvot piruparat, fasistit ja hölmöt, Jumala siunatkoon meitä!
Hups! Ei saa sanoa "kansain- välinen". Ruma, tuhma sana.
Hänen majesteettinsa, F*uhrer, ll Duce... -Mihin sinä pyrit?
Ei meitä tänne haluta.
Egyptiläiset häätäisivät heti kolonialistit. Eikö niin, Fouad?
Heistä parhaat anovat polvillaan, ettei heitä aateloitaisi.
Eikö niin, sir Ronnie?
Mihin minä pyrin? Keksin uuden tanssin, Bosporihalauksen.
Madox?. Bermann? Saanko luvan?
Tule sinä, Dag. -Syödään ensin. lstu.
Mennään uimaan Brightoniin, sieltä kalat säikytät lipettiin.
Niin ohut on uimapuku sun, se saa kotilonkin nauruhun...
Soittavat aivan liian hitaasti, mutta noin se meni -
ennen kuin sanoja siistittiin. Teille sopiva laulu, rouva...
Ole hiljaa tai mene kotiin, olet kännissä. -Totta.
Anteeksi kamalasti, en tajua mikä minuun meni.
Anteeksipyyntöjen ryöppy teille kaikille.
Kitos.
Miksi pitelit häntä kauluksesta? Sitä pikkupoikaa.
Pidit häntä kauluksesta. Miksi?
Onko hän seuraava? Laahaatko hänet kammioosi? Missä se on?
Tässäkö? -Älä.
Olen katsellut sinua kutsuilla, verannoilla, hevoskilpailuissa.
Miten saatat seistä siellä ja hymyillä -
ikään kuin elämäsi ei olisi pirstana?
Tiedät kyllä miksi.
Tanssi kanssani. -En.
Tanssi kanssani, haluan koskettaa sinua.
Haluan sen kaiken, mikä kuuluu minulle. Sen, mikä on minun.
Luuletko olevasi ainoa, joka tuntee jotain?
Jospa menisit nukkumaan?
Haluatko, että menen?
Hyvää yötä.
Hana...
Kp!
Odota, älä katsele vielä mitään.
Odota.
Kp!
Voi, kiitos!
Ellen jonain iltana tulisi, mitä tekisit?
Yrittäisin olla odottamatta sinua.
Mutta jos olisi myöhä, enkä olisi tullut.
Silloin uskoisin, että siihen on jokin syy.
Etkö lähtisi etsimään?
Sitten minun ei tee mieli tulla enää.
Mutta ajattelen: Hän etsii koko päivän -
illalla hän haluaa tulla löydetyksi.
Niin haluan. Haluan, että sinä löydät minut.
Haluan tulla löydetyksi.
Etsin luutnantti Singhiä. -Hän nukkuu.
Olisi töitä. -Sanon hänelle.
Mitä? Miinako? -Pommi, maasillan luona.
Pitääkö hänen lähteä? -Kuinka?
Jospa häntä ei olisi löytynyt? Ei tänään, ei tänä aamuna...
Tarvitaanko minua? -lkävä kyllä.
Älä mene, minua pelottaa.
Tätä minä teen. Joka päivä.
Hardy! Sarjanumero KK-lP 2600.
KK-lP 2600, herra luutnantti. Haen hapen.
Mitä siellä tapahtuu? -En näe, jotain tiellä.
Korpraali!
En tiedä, mistä on kyse. -Pysäyttäkää ne.
Hardy!
Mikä pirun sirkus tämä on? -Sytytin murtui.
Onko se virittynyt?
Tulen sinne. Onko räjäytin näkyvissä?
Se on katkaistava. Jäähuuru sulaa pian.
Seis! Hiljentäkää!
Menkää kauemmas.
Tämä on raivostuttavaa. -Tiedän.
Se polttaa!
Löydättekö sen?
Katkaiskaa se.
En edes tiedä, mikä näistä se on.
Valitkaa ja katkaiskaa.
Tuokaa luutnantille viltti.
Se on ohi!
Sakemanni antautui!
Onneksi olkoon!
Päästään kotiin!
Siellä sataa!
Tule sinäkin tanssimaan, Kp.
Myöhemmin. -Tulisit nyt.
Kohta mennään kotiin!
Mikä se oli?
Kersantti Hardy... Siinä oli pommi.
Olivat viemässä lippua patsaan laelle. Sitten räjähti.
Kersantti Hardy kiipesi sinne. Huvin vuoksi.
Sen olisi pitänyt olla minä. Minä sen keksin. -Älkää katsoko.
Kuka tuo tyttö on? -Hänen morsiamensa.
Hardyn? -Ei pahemmin puhunut siitä.
Kp?
Minä täällä, Kp.
Olen pahoillani siitä, mitä tapahtui.
Eikö juteltaisi? Kp?
Mikset puhu minulle?
Päästä sisään!
Hana kertoi, että lähdet pian. -Tulee oikeudenkäyntejä.
Joudun tulkiksi. Eivätkö ne tiedä, etten siedä oikeussaleja?
Törmäsin sairaalasaattueeseen etsiessäni tätä ainetta.
Yksi hoitaja, Mary, kertoi, että sinä ja Hana -
piileksitte jossain luostarissa, erossa muusta maailmasta.
Että tulit palaneena autiomaasta etkä muistanut nimeäsi -
mutta tiesit kaikki laulujen sanat ja omistit yhden esineen:
Herodotoksen, joka oli täynnä kirjeitä ja leikkeitä.
Silloin tiesin, että se olet sinä.
Minä?
Näin, kun kirjoitit jotain kirjaasi suurlähetystössä Kairossa.
Kun minulla oli vielä peukalot ja sinulla kasvot ja nimi.
Ymmärrän.
Ennen kuin siirryit saksalaisten puolelle -
ja opastit Rommelin vakoojan autiomaan halki brittien päämajaan.
Hän otti hyviä kuvia. Näin omani kidutuskammiossa Tobrukissa.
Olin otettu.
Minun oli päästävä takaisin autiomaahan. Olin luvannut.
Muun ei ollut väliä. -Mitä sanoit?
Muun ei ollut väliä.
Teollasi oli seuraamuksia. Se ei ollut pelkkä tutkimusretki!
Siitä seurasi tämä!
Tuhansia olisi kuollut, ellei se valokuvaaja olisi paljastunut.
Tuhansia ihmisiä kuoli silti, joskin eri ihmisiä.
Niin, kuten Madox?.
Hänhän ampui itsensä.
Kumppanisi ampui itsensä kuultuaan, että olet vakooja.
Uskoiko Madox, että minä olen vakooja? Ei!
En ole ikinä ollut vakooja.
Noitavaino. Pitävät jokaista ulko- maalaista vakoojana. Pidä varasi.
Meille kansalaisuus oli yhdentekevä:
britti, arabi, unkarilainen, saksalainen - sama se.
Olimme sen yläpuolella. -Niin.
Jätän koneen Kufran keitaalle, jos tarvitset sitä.
Ties vaikka olisimme koolla taas parin kuukauden päästä.
Pitää opetella varomaan, ettei tulkitse kaikkea liiaksi.
Sitä kun on tottunut etsimään vähästä niin monia tulkintoja.
Näkemiin, ystäväni.
Suokoon Jumala sinulle turvan matkoillasi.
Ei Jumalaa ole.
Mutta toivon, että joku huolehtii sinusta.
Tätä kohtaa muuten sanotaan kaulakuopaksi.
Tule käymään Dorsetissa, kun tämä typeryys on ohi.
Et sinä kuitenkaan tule Dorsetiin.
Et siis tiennyt, että Madox ampui itsensä?
Etkä sinä tappanut Cliftoneita?
Hän...
En pysty.
Ehkä tapoinkin.
Ehkä tapoin.
Olin purkamassa leiriämme Uimareiden luolalla.
Clifton oli lupautunut hakemaan minut lentokoneellaan.
Hän lensi aina kuin mielipuoli, joten en osannut ihmetellä.
Katharine..?
Hyvä Luoja, miten sinä täällä olet? -En pysty liikkumaan.
"Yllätys", hän sanoi.
Geoffrey-parka.
Hän tiesi kai koko ajan.
Hän huusi: "Minä rakastan sinua, Katharine!"
Loukkaantuiko hän pahoin?
Sinut on saatava ulos.
Älä liikuta minua.
Se tekee niin kipeää. -Tiedän. Olen pahoillani.
Miksi sinä vihasit minua? -Mitä?
Etkö tajua, että teit kaikki hulluiksi? -Älä puhu.
Puhut helkkarin montaa kieltä etkä ikinä halua puhua.
Sinulla on se sormustin. -Tietysti.
ldiootti. Olen kantanut sitä koko ajan.
Olen rakastanut sinua koko ajan.
Täällä on kylmä. -Niin, olen pahoillani.
Teen nuotion.
Saitko Geoffreyn ulos koneesta? -Sain.
Hyvä. Kitos.
Kuulehan, Katharine.
Nilkkasi on murtunut, yritän sitoa sen.
Myös ranne ja joitain kylkiluita on murtunut.
Siksi sinuun sattuu, kun hengität.
Minun on mentävä El Tajiin kävellen.
Tosin nykyään on niin paljon liikennettä -
että törmään varmasti johonkin armeijaan.
Sitten palaan luoksesi ja kaikki on hyvin.
Lupaatko?
En halua kuolla tänne, en autiomaahan.
Olin ajatellut aika juhlavia hautajaisia.
Tietyt virret ja hautapaikkakin on katsottu.
Lapsuuteni puutarhassa, josta näkee merelle.
Lupaa, että tulet hakemaan minut.
Minä lupaan, että palaan.
Lupaan, etten ikinä jätä sinua.
Vettä ja ruokaa on riittämiin.
Avaan purkit valmiiksi.
Hyvää lukemista.
Älä haaskaa tätä.
Hautaisitko Geoffreyn?
Tiedän, että hän on kuollut.
Olen pahoillani. -Tiedän.
Koversin sydämeni joka ilta -
mutta aamulla se oli taas täysi.
Rakas, oma rakkaani.
Älä myöhästy tanssilattialta, siellä mä oon kun soitto alkaa...
Lepäsin keskipäivällä ja hämärän laskeutuessa.
Olin sanonut hänelle: "Kolme päivää jalan -
ja kolme tuntia autolla takaisin."
"Älä mene minnekään, palaan luoksesi."
"Palaan luoksesi."
Tuli kävellen autiomaasta.
Huomenta.
Varjele! Mistä sitä tullaan?
On tapahtunut onnettomuus. Tarvitaan lääkäri.
Lainaisin myös autoa. Maksan tietenkin.
Ja morfiinia. -Näyttäisittekö paperinne?
Mitä? -Jokin henkilöpaperi.
Anteeksi, puhuin kai sekavasti. Olen kävellyt...
Loukkaantunut nainen viruu Uimarien luolassa Gilf Kebirissa.
Olen Maantieteellisen Seuran jäsen.
Ja mikähän teidän nimenne on?
Kreivi Laszlo de Almásy.
Miten se kirjoitetaan? -Kuulkaa nyt...
Ja mikähän kansalaisuus? -Hän on kuolemaisillaan.
Vaimoni on kuolemaisillaan. Olen kävellyt...
Olen kävellyt kolme päivää.
En halua tavata nimeäni, haluan teiltä auton!
Olette tietysti kiihtynyt. lstukaapa.
Voimme ottaa yhteyden päämajaan. -Älkää!
Ei yhteyttä minnekään.
Antakaa vain se saatanan auto!
Pysäyttäkää. Eräs nainen on kuolemaisillaan.
Kuules, Fritz. Sanakin vielä ja pieksen sinut.
Mikä Fritz? -Eikö se ole nimesi?
Paskan kreivi Persläpi von Bismarck. Että irlantilainen, vai?
Teidän on kuunneltava. Katharine..!
Katharine!
Anteeksi. Minunkin pitäisi päästä vessaan.
Saat odottaa. -On pakko päästä.
Sakemanni tahtoo vessaan, on kuulemma pakko.
Minne olemme matkalla? -Pohjoiseen, rannikolle.
Bengaziin, ollaan kohta perillä. Pääset laivalla kotiin.
Vie sinä hänet.
Kaiken päivää saa ravata...
Ei aukea.
Joten kyllä -
Katharine kuoli minun takiani.
Koska rakastin häntä.
Koska...
Koska minulla oli väärä nimi.
Etkä päässyt enää palaamaan luolaan? -Pääsin kyllä.
Pidin lupaukseni.
Saksalaiset auttoivat. Teimme vaihtokaupan.
Kartat olivat minulla.
Koska olin briteille vihollinen, annoin ne heidän vihollisilleen.
NÄHDÄÄN DORSETlSSA
Palasin autiomaahan Katharinen luo -
Madoxin brittikoneella ja saksalaisten polttoaineella.
ltaliassa potilaskorttiini kirjoitettiin:
"Englantilainen potilas". Eikö ole hassua?
Kaiken sen jälkeen minusta tuli englantilainen.
Kun pääsee aamuun, myrkky valuu pois.
Mustat yöt.
Uskoin tappavani sinut. -Et voi tappaa minua.
Kuolin vuosia sitten.
Ei, en voi tappaa sinua.
Saatiin komennus Firenzen pohjoispuolelle.
Ajattelin eilen...
Eilen...
Että potilas ja Hardy ovat sitä, mikä Englannissa on hyvää.
En edes osannut sanoa, mitä se oli.
Emme ikinä puhuneet omia asioitamme -
vaikka koimme kauhuja yhdessä.
Hänellä oli morsian kylässä. Tarkoitan...
Ja me. Hän ei ikinä kysellyt.
Hän ei kysynyt pelaanko krikettiä, ei Kama Sutrasta...
En tiedä itsekään, mistä puhun.
Sinä rakastit häntä.
Katharine?
Olen yhä täällä.
Paras ollakin.
Älä luota siihen liiaksi.
Se henkäys ilmaa keuhkoissani vähenee päivä päivältä.
Ja hyvä niin. lhan hyvä.
Juttelin Caravaggion, tutkimusapulaiseni kanssa.
Hän sanoo, että luostarissa on kummitus. Liityn hänen seuraansa.
Hana! -Poika kutsuu.
Palaan aina uudestaan siihen kirkkoon katsomaan maalauksiani.
Minäkin palaan sinne aina uudestaan. -Joten tapaamme joskus?
Kitos.
Lukisitko minulle?
Lue minut uneen.
Rakas, minä odotan sinua.
Miten pitkä on päivä pimeässä? Tai viikko?
Tuli on sammunut, minua palelee kamalasti...
Pitäisi raahautua ulos, mutta siellä olisi taas paahde.
Haaskaan valoa; katselen maalauksia ja kirjoitan tätä.
Me kuolemme...
Me kuolemme rikastuneina rakastavaisista -
ja heimoista. Mauista, jotka nielimme -
kehoista, joihin pääsimme uimaan kuin joet -
peloista, joihin piilouduimme kuin tähän kurjaan luolaan.
Kaikki ne minä haluan kirjottavan iholleni.
Todelliset maat oIemme me, eivät karttoihin rajatut alueet -
joilla on mahtimiesten nimet.
Tiedän että tulet ja kannat minut täältä tuulten palatsiin.
Siinä kaikki, mitä olen toivonut:
kävellä sellaisessa paikassa sinun kanssasi, ystävien kanssa.
Maassa vailla karttoja...
Lamppu sammui.
Kirjoltan pimeässä.
Hana! Tule jo!
Tämä on Gioia.
Pääset kyydissä Firenzeen asti. -Minä voin mennä lavalle.
Joskin jotkut elokuvan henkilöistä ja paikoista ovat todellisia -
ja esim. Uimarien luolan seutua tutkittiin 1930-luvulla -
on tärkeää korostaa, että tarina ja sen kuvaamat ihmiset ovat fiktiota.
Suomennos: Sinikka Lampivuo - MOVISION